"De, der drømmer om dagen, er bevidste om mange ting" -
- "som undgår de, der kun drømmer om natten" / Edgar Allan Poe
Republikken Etellerandet Sted
For ikke så længe siden
Hej!
UFO-ADVARSEL PILOT FORSVUNDET TIL HAVS
- Hej. - Sara Hamilton?
- Ja, det er mig. - Denne pakke er til dig.
Endelig. Jeg havde næsten opgivet håbet.
Den er din, hvis du skriver under her.
Hvis du ikke var dukket op i dag, havde det været for sent.
Det vidste jeg. Hvorfor tror du, jeg er her?
- Værsgo. - Tak. Og nyd, hvad det nu var.
- Ja, tak. - Tak.
Menneskeheden har lukket øjnene for alt, der har været ubehageligt.
I 1634 blev Galileo erklæret kætter -
- fordi han sagde, at det var Jorden, der kredsede om solen.
Selv om det var et uigendriveligt faktum -
- kostede det ham ikke kun anseelse.
Han blev også isoleret socialt lige til sin død.
I århundreder har tusindvis af mennesker set ufo'er -
- og haft forskellige former for nærkontakt med rumvæsener.
For over 3000 år siden skildrede mayaerne dem på deres vægmalerier.
Men det var først med fotografiet i slutningen af 1800-tallet -
- at vi har kunnet registrere beviser - fysiske beviser-for iagttagelserne.
Men det var ikke nok.
Rodfæstet latterliggørelse og bedrag banede vej for mistro og skråsikkerhed -
- som førte til en enorm tvivl over for alle beviser.
I hvert fald for dem, der...
- Hallo? - Hej, Sara, det er mor.
- Hvordan går det, mor? - Fint.
Kommer du og spiser frokost i morgen?
Laver du sjov? Du ved jo, at jeg skal rejse.
Ja, det sagde du jo. Jeg troede, det var i næste uge.
Nej, det er i denne weekend.
TETIS-FILEN
- Kan du ikke tage nogen med? - Skal vi diskutere det igen?
- Det her er for min bogs skyld. - Det ved jeg godt, Sara.
Hører du, hvad du selv siger? Det er moderne tider.
Kvinder kan rejse alene. Det må du acceptere.
Ikke den tone. Jeg er din mor. Du tror vist, at jeg er forhistorisk.
Du er ligesom din far.
- Sig, at du ikke drikker igen. - Nej, det gør jeg da ikke!
Jeg ville egentlig ikke sige det her.
Din moster sagde, at hun har læst en masse skidt om det sted, du skal til.
- Stop nu, mor. - Så gør, som du vil.
- Du skal ringe, når du er kommet frem. - Der er ikke dækning i skoven.
Og der er sikkert heller ikke wi-fi.
Jeg ringer, når jeg er hjemme på mandag.
Okay.
- Vær nu forsigtig med bilen. - Ja, vi tales ved snart. Elsker dig.
Og fire levende væsener dukkede op i midten af billedet.
Når væsenerne bevægede sig, drejede hjulene sig.
Når væsenerne svævede over jorden, gjorde hjulene det også.
For væsenerne ånd var inde i hjulene.
Hesekiel, kapitel 1.
Som profeten sagde, vil mennesket stå over for en af sine store udfordringer -
- når man skal anerkende intelligent liv fra andre dele af galaksen.
Vi må håbe, at vi denne gang, i modsætning til det med Galileo -
- ikke skal vente 300 år på sandheden for at få bekræftet de beviser, vi ser i dag.
Det må være her.
ADVARSEL BJØRNE
Undskyld! Jeg skal til militærkasernen. Er det her den rigtige vej?
Kunne Gud ikke gøre noget ved det her?
Det lugter forfærdeligt, når vores sjæl endelig forlader os, ikke sandt?
Det står nok ikke øverst på hans liste.
Efter 20 år i tjenesten er stanken stadig lige ubehagelig. Hvordan klarer du det?
Det er ikke forskelligt fra en hjort eller et vildsvin.
Det hænger mig ud af halsen, Joe.
Det er sikkert verdens eneste reservat, hvor bjørnene ikke går i hi.
- Naturens uforudsigelige luner. - Lidt vinterdvale ville være rart.
Ja, men temperaturen påvirker deres adfærd.
Og folk ved godt, hvilke farer de udsætter sig selv for.
Der er advarselsskilte ved alle indgange, og man skal have tilladelse.
Det er spild af tid. Jeg ved, at I er vilde med ordensregler.
Der er vist bud efter dig.
- Du må hellere komme i gang. - Ja, det tror jeg.
Du må have mig undskyldt.
Ring eller opsøg mig, når du har lyst.
- Mi casa su casa, og alt det. - Fint.
Har jeg ikke sagt, at du ikke skal fotografere! Forsvind!
For fanden da!
Du milde!
- Joe... ikke sandt? - Jo. Du må være journalisten.
Ja, noget siger mig, at du vidste det, inden du skræmte livet af mig.
- Sara Hamilton. - Ja, det burde være mig.
Godt, at du medbragte tilladelsen og kom til tiden. Andre kunne lære af dig.
Jeg havde intet valg. Fyren i telefonen var meget punktlig.
Det var vist mig, du talte med.
Man kan ikke være for forsigtig. Nogle er for smarte for deres eget bedste.
- Når de indser det, er det for sent. - Okay, jeg er med.
Vi skal vide, hvornår folk kommer, så vi kan beskytte dem.
Det sværeste er ikke at komme ind. Det er at...
...komme ud... i live.
- Ja, bjørnene. - Nemlig.
Jeg så postyret ved floden.
Jeg håber ikke, at ham deroppe giver os problemer.
Vi begynder derinde, så du behøver ikke være urolig.
- Skal vi gå i gang? - Efter dig.
- Hvad synes du om det? - Det er fantastisk.
Jeg glæder mig til at se det indvendigt.
Jeg tror ikke, du bliver skuffet.
Mennesket har brug for holdepunkter. Når der er noget, man ikke forstår -
- lader man sin uvidenhed være sandheden.
En vidunderlig filosofi.
Der må være en form for dokumentation for, hvad der skete.
Der er ingen beviser fra færdiggørelsen af kasernen, til den blev forladt.
- Officielle beviser, mener du? - Ja, jeg kan ikke fortælle om andet.
Men jeg bør advare dig. Der sker mærkelige ting her.
- Vær stille. - Hvad er det?
Gør præcis, som jeg siger.
På tre... skal du løbe ud af skoven så hurtigt, du kan -
- mod kasernen, som om dit liv afhang af det.
Ingen spørgsmål nu, for guds skyld. Bare løb.
Hvad du end hører, så se dig ikke tilbage.
En...
To...
Tre! Løb, Sara!
Hjælp!
ADVARSEL MILITÆRT OMRÅDE
Kom bare! Du tør ikke, vel?
Kunne du ikke have valgt et bedre tidspunkt? Vi har jo gæster.
Kom nu! Hvor fanden er du?
Du forstår vist ikke spillereglerne her, vel?
Du godeste.
- Din forbandede vildmand! - Pas på, Joe!
For pokker, Ed.
- Kender du ham? - Ja, alle kender ham. Det er Ed.
- Har jeg ikke nævnt ham? - Nej, det har du ikke.
Sygere kan man ikke blive.
Men du har hjertet på rette sted, ikke sandt?
- For søren, Joe! - Jeg rev mig på hegnet.
- Du skal på hospitalet. - Det er ingenting
Ja, Joe... Han har førstehjælp derhjemme. Han syr det sammen.
- Du laver sjov, ikke? - Nej, og det er ikke første gang.
- Kom nu! - Bor han dernede?
Nej, i en husvogn i skoven på den anden siden af kasernen.
Hvis vi går denne vej, skal vi slås med vores ven derude igen.
- Skal vi bare gå ned? - Kom nu. Det bliver sjovere sådan her.
Ed passer stedet her. Han skræmmer nysgerrige øjne væk.
Selv bjørnene er bange.
- Er han stum? - Faktisk ikke.
Han er bare ikke så snakkesalig. Men han er belæst.
Her var officerernes rum.
Og længst væk øverstkommanderendes kontor.
Hvorfor var her et børneværelse?
En del af personalet havde deres familier med.
Man mente, at kvinderne blev mere fertile i skoven.
Det var en produktiv tid for nogle af dem.
Kom, det her vil du synes om.
Nej, lad være. Lad mig vise hende det.
- Hvad er der i vejen med ham? - Inngenting. Han er bare for grundig.
Det var her, de kom til de højereliggende etager.
Der var biblioteket, stuen og værelser for dem uden beføjelser.
- Og dernede? - Helvede.
- Det ville ikke overraske mig. - Ja, porten til helvede i hvert fald.
Marshalls molekulære laboratorium og våbentunnelerne lå længere nede.
Stikker man hovedet derind, hører man stadig skrigene fra de fængslede sjæle.
- Du tager gas på mig, ikke? - Det må du selv afgøre.
- Du godeste! Hvad var det? - Her sker stadig mærkelige ting.
Hvis det, du sagde, ikke var for sjov, går jeg min vej nu.
Ja, vi kommer. Tag det roligt.
Han siger, vi skal skynde os. Men tag dig ikke af ham.
Det er nok ikke så godt, at du lister rundt her helt alene.
Men jeg vil hjælpe din nysgerrighed.
Noget, der lyder rimeligt, tak. Jeg mener det virkelig.
Forstår du alt, hvad han siger?
- Har du nogensinde haft hund? - Ja, da jeg var barn. Chewie.
Selv om Chewie bare gøede, så forstod du, hvad hans sagde, ikke?
Nemlig. Forestil dig, at du havde haft mulighed for at få et par øl med ham.
Din kommunikationsevne ville have noget skyhøje niveauer.
Sådan har jeg aldrig tænkt på det.
Ja, sandheden er oftest mindre indviklet, end man tror.
Det var det, jeg mente, da vi talte om alle de rygter, der florerer.
- Hvad så med de skrig, vi lige hørte? - Ja, hvad tror du?
Det var lyden af nordenvinden, der blæste gennem ventilationsskakterne.
Det skræmte livet af mig.
Fantasien kan være menneskets værste ven. Ikke sandt, Ed?
- Skal vi ned under jorden nu? - Ikke endnu.
Det her er en port, som fører direkte ud.
Tetisregionen var et sted, hvor vidner har set mange ufo'er.
Kosmiske opkald, som skal være udløst af bomberne i Hiroshima og Nagasaki.
En af de mest bizarre hændelser med ufo'er, som man har registreret -
- fandt sted netop her.
Den 15. oktober, 1946 -
- styrtede et bemandet fartøj ned i Rocky Mountains, bag mig.
Militæret rykkede ind hurtigt. En 25 km radius fra nedslagsstedet -
- blev lukket for civile.
Det var umuligt at få adgang til skoven -
- i de fire årtier, militæret var her.
Men den oktoberaften, inden militæret var kommet hertil -
- overværede en lokal mand hændelsen og tog et billede.
Fotoet nåede medierne, hvilket fik regeringen til at starte en kampagne -
- for at skjule beviset.
I fotoet, taget af en civil, kan vi se billedet -
- af en flyvende tallerken og to menneskelige figurer.
Deres kropsproportioner afveg betydeligt fra den menneskelige norm.
Den officielle version var, at et militærfly var styrtet ned -
- på grund af rotationsenergi.
Samfundet sørgede over de to døde piloter -
- hvis lig skulle være blevet fundet tæt på skroget.
Men hvad blev der af den tredje figur?
Når de vågner op efter vinterdvalen, har de stor appetit og sexdrift.
Det er parringssæson, -
- og de bliver aggressive på grund af mangel på hunner.
- Hvorfor er der så få hunner? - Det må vi spørge ham deroppe om.
De tror, at de er junglens konger.
De har ingen respekt for os mennesker.
Sara?
Kom hen til mig. Der sker ikke noget.
Kom herhen.
Ed! Din ven er vendt tilbage.
Følg efter Ed. Der sker ikke noget.
Gå nu, Sara!
I hørte vist, at chefen beklagede sig, ikke?
Vi få problemer, hvis han opdager det.
I er på spanden.
Tror du, at han klarer sig?
- Jeg troede ikke, du ville komme tilbage. - Vær ikke urolig.
Det her har de respekt for.
Jeg tror, den skyndte sig hjem.
Ed! Du kan tage dit sygrej frem nu.
Hvor skal du hen nu? Nej, Ed, lad det ligge.
Jeg ved, hvordan du er. I kommer til skade, begge to.
Okay, så gør, som du vil. Som altid.
Du kan forklare senere.
- Dræber han den? - Nej... det håber jeg ikke.
Han vil give den en lærestreg på sin egen måde.
- Burde du ikke gå med? - Jeg ved ikke lige...
Undskyld.
- Skal jeg hjælpe dig? - Nej. Ellers tak.
Jeg trænger til at få opfrisket mine sykundskaber.
- Må jeg se mig omkring? - Ja, selvfølgelig.
"Når katten er ude..." Ed synes ikke om, at man roder i hans ting.
- Var dr. Marshal laboratoriechef? - Ja, det var han.
Og...
...han var Eds far.
Du hørte rigtigt. Ed blev født og voksede op her i skoven. Han kender ikke andet.
Deraf hans nære relation til skovens dyr.
Alle troede, han forsvandt ved eksplosionen -
- som dræbte forældrene og ødelagde kasernen.
Han gemte sig i skoven og voksede op som en hulemand.
Havde han ikke nogen slægtninge?
Der må have været nogle, men det her var den eneste verden, han kendte til.
Så er broderiet færdigt.
Han vil ikke lægge minderne bag sig.
Han følte nok, at det var hans ansvar at fortsætte faderens arbejde.
- Må jeg se? - Driver du også forskning?
Selvfølgelig. Ingen hemmeligheder her. Ikke før Ed kommer tilbage.
Bliv her. Jeg er snart tilbage.
Ed!
Ed! Hvor pokker er du, makker?
Hallo?
Hvad fanden er det der?
Joe! Joe!
Hvad fanden...?
Sara?
Sara, vågn op. Kan du høre mig, Sara?
Drik noget vand.
Tak.
- Jeg kunne ikke finde dig. - Hvad?
Jeg gik forbi her for 10 minutter siden, men du var her ikke.
Jeg tror, du har oplevet en nærkontakt.
Af fjerde grad. Forstår du, hvad det indebærer?
Bortførelse.
- Hvad er der? - Jeg ved det ikke.
Joe, hvad fanden er det der?
Du godeste!
Jeg forsøger igen.
Zentih til basen. Hører I mig?
Zenith til basen. Hører I mig?
Fandens! Forpulede møgteknik.
Jeg har prøvet 20 gange. Den er i smadder.
- Hvad er der sket med Ed? - Aner det ikke.
Jeg husker ingenting. Jeg vågnede derovre.
Sara... Jeg har også et mærke på min ankel.
Vi må væk herfra. Vi er for udsatte her.
Jeg kender et sikrere sted.
- Vent lige. Hvor er mit kamera? - Jeg tager det.
Vi skal tilbage til kasernen.
Det skal nok gå. Kom.
Du kan hvile dig her.
Okay. Forsøg at slappe af og vent på mig her.
- Jeg vil undersøge, hvad det var. - Vær nu forsigtig.
Der sker ikke noget. Jeg er tilbage om et øjeblik.
Hvad har I gjort ved mig?
Han må have tabt den.
Hallo? Hallo?
- Her er vi igen. - Ja, vi er på vej igen.
Jeg hader bumpene. Vejen er ujævn.
- Andre sætter farten ned. - Det gør jeg altid.
Vi tager måske tingene for givet. Folk tror, at de lever evigt.
Det kan ende når som helst.
Der er måske en mening med, at vi sidder i bilen.
- Ja, vi gik jo i samme skole. - Drop nu det vås.
Jeg læste det i en selvhjælpsbog. Der stod, at det er en nedtælling.
Du læser for meget.
Hver dag, der bliver spildt, som en lussing mod dine drømme.
Hvad sker der? Det er sandt. Vores tid kan komme når som helst.
- Sludder og vrøvl, kvinde. - Nej, det er ikke.
Ved du, hvor mine drømme stater og ender...? På sofaen.
En fodboldkamp og en kold øl.
- Det kommer jeg aldrig for sent til. - Du er håbløs.
Hjælp! Kan nogen høre mig?
En nærkontakt ved... kasernen.
Jeg blev overfaldet...
- Børnene er gået over stregen nu. - De virker ligeglade.
Hvis det var op til mig, ville jeg løse problemet omgående.
Her er 03. Base, modtager I mig?
Vi har en mulig kode 86. Hvordan skal vi reagere?
- Bare kør derover. - Ja.
Jeg vil gerne fange bamsen. Og når jeg gør det, skyder jeg knoppen af ham.
Her er 03. Vi afventer ordre. Modtager I mig? Kom.
Vi modtager jer. Kasernen ligger uden for vores område.
Fortsæt på jeres normale rute. Skift, slut.
Modtaget. Vi aflyser. Vi fortsætter på den normale rute.
De er bedøvende ligeglade. Jeg ved ikke, om vi skal fortsætte.
Hvad? Hvis vi ikke kører, bliver det for sent, som sædvanligt.
Jeg er altid forsigtig.
ADVARSEL BJØRNE
Joe!
- Du må ikke gå fra mig. - Rolig nu.
Jeg ville bare prøve noget. Kom. Du kan tage med mig.
Den vil angribe mig, Joe. Hvor skal vi hen?
Ind i helvede, Sara. Denne gang er det alvor.
- Vi burde være sikrere der. - Ja, det tror jeg.
- Den skiderik er tilbage. - Kom, skynd dig.
- Klarer du det? - Jeg ved ikke, hvor jeg er på vej hen.
Fandens!
Din djævel...
Joe, hvad sker der?
Joe, altså!
Det er okay...
Tag det roligt. Vi klarer det.
Vi er nødt til at fortsætte.
- Jeg er ikke sikker på det her. - Stol på mig, Sara.
Det var ikke en dum bjørn, Joe.
Nej, det var ikke bjørn. Kom!
- Kan du høre skrigene? - Ja. De kommer derfra.
Ja, og vi går i den retning. Den nordlige tunnel går mod køretøjsindgangen.
- Du... derovre. - Hvor?
- Bag buskene. Kan du ikke se det? - Jeg kan ikke se noget.
Tag det roligt, Sam. Jeg tager mig af det.
Jeg vil vædde på, at skiderikken fanger pigen.
- Vi burde tilkalde forstærkning. - Hvordan skulle vi gøre det nu?
Det er det sidste, vi kan gøre. Du tog mig med hertil. Lad mig afslutte det.
Det her er vanvittigt. Vi burde tilkalde forstærkning.
Det her er forkert.
Basen, her er 03. Modtager I mig?
Her er 03, modtager I mig?
- Anmoder om forstærkning, kode 86. - Jeg hører dig. Bliv i bilen.
I skulle være fortsat som normalt. Vi sender forstærkning. Skift.
Hallo! Hvor er du? Jeg ved, at du er her.
Vil du slås med mig, eller hvad? Kom an!
Jeg ved, du er der, din skiderik! Hvor er du?
Kom an! Jeg ved, du er her. Hjælp! For fanden da!
Vil du slås, din skiderik?
Will?
- Er du okay? - Ja.
- Jeg ved ikke, hvad der er i vejen. - Det er nok bare nerver.
- Vi er desværre nødt til at fortsætte. - Ja. Kom.
Det er Ed.
Du godeste... Jeg vidste, at der var noget galt med ham.
- Det er udelukket, Sara. - Hvorfor går du så ikke hen til ham?
- Jeg er heller ikke sikker. - Mænd kan være meget blåøjede.
- Der er den, der angreb mig, Joe! - Løb!
Hvad fanden er det?
Der sker ikke noget.
Vi er i sikkerhed nu.
Du klarer det. Vi kommer igennem det her.
Vi kommer ud herfra.
Will!
De billeder, vi nu skal se, beviser uigendriveligt -
- hvilken slags eksperimenter dr. Marshal og hans hustru udførte hernede -
- under militærbasen.
De spekulerer sikkert på, hvad der blev af det overlevende rumvæsen.
Der er ingen fysiske bevis på, at det har eksisteret.
Det blev måske udslettet i eksplosionen, som dræbte lægen...
Forbandede psykopat.
Om eftermiddagen den 30. 4. 1946 -
- overtalte Magda Goebbels Adolf Hitler og Eva Braun til -
- at fake deres egen død og flygte til Sydamerika.
Det er jer, der skal afgøre, hvad I tror på og ikke tror på.
Det gør I hver for sig.
Hvad?
Hvad er alt det lort her, Joe?
Sara? Kom. Jeg tror, den er væk.
- Hvad sker der, Joe? - Hvordan skulle jeg vide det?
Tag min hånd... Du klarer det her.
Det skal nok gå fint.
Kom nu. På tre går vi. Okay?
En...
To...
Tre, kom! Løb!
Ind her.
- Joe, hvad laver du? - Jeg beklager, Sara.
- Du må ikke efterlade mig her. - Jeg kommer tilbage. Det lover jeg.
Hvad der end sker, så er jeg ked af det her.
Ed, den er død! Hører du mig?
Joe! Er du okay!
Du godeste... Hvad har de gjort ved dig?
Nej! Nej!
Flyt dig, dit uduelige misfoster.
Åh, min lille søde pige. Hold hende for mig, dreng.
Hold nu kæft, din luder! Har du tisset i bukserne?
Jeg er dødtræt af de hystader, du kommer med, Ed.
Du skal ikke hyle som en lille gris.
Det ser fint ud.
Fandens også.
Det her forstærker din fertilitet, så du bliver en rigtig kvinde.
Sådan, ja. Du vil nyde det her.
Ligesom jeg gjorde, da jeg var i din alder.
Du kan lade ham gå. Lad ham vide besked.
Sådan skal det være. Teamwork og koordination. Din far ville være stolt.
Sådan... Bliv her og hold øje med dem.
Og rag ikke på dig selv.
Jeg ser til de to andre.
Joe! Joe!
Nå... Du må være Sara.
Ja.
Det stemmer. Jeg er mrs Marshal.
Er der noget, jeg kan hjælpe dig med?
Jeg... Har du set skovvagten?
Det her er svært at forklare, men...
Vi var udenfor... og en bjørn angreb os.
Der er ingen bjørne i min have, lille dame.
Jeg troede, du havde regnet det nu nu.
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Det går jo fint, min ven.
Det er en lille pige, ligesom mor.
Hvad gør I ved mig?
Vær ikke utaknemmelig, Sara.
Lærte du ikke gode manerer i skolen?
Din forbandede psykopat.
Joe!
I tre årtier har vi forsøgt at fremavle en kvindelig hybrid.
Der ser ud til, at vi endelig har fundet den rette formel.
Bare doktoren havde oplevet det her.
Han ville have været meget stolt over, at vi har fremavlet to små piger.
Det bliver der ikke noget af.
Din sindssyge kælling!
Dø og brænd i helvede!
Joe? Joe?
Løb, Sara! Se dig ikke tilbage.
- Hvor er du? - Skynd dig væk!
- Jeg går ikke uden dig! - Kom ikke herind, Sara.
- Hvad fanden sker der? - Jeg afslutter, hvad Gud begyndte på.
- Du kan tale, dit svin! - Alle her kan tale, skat.
Undskyld, Sara.
Du er en hybrid, Joe.
Ligesom din datter.
Vi er i familie nu, Sara. Det er bare at acceptere det.
Nej! Nej!
Ifølge min efterforskning havde dr. Marshal tre sønner.
To har vi set løbe omkring i laboratoriet som børn.
Det buttede og det med et mærke i ansigtet.
Eftersom det tredje barns identitet er ukendt -
- så kan man gå ud fra, at...
- Hjælp... - Tag det roligt.
Vi kan gå hen til min bil, men jeg er nødt til at arbejde.
Jeg er tilbage om lidt.
Vi får dig i sikkerhed. Du få noget varmt mad.
Det bliver rart, ikke?
Har du set det første afsnit af dokumentaren?
Hvad syntes du?
Jeg har elsket at lege med kameraet....
...så længe, jeg kan huske.
Hvilken som helst dag...
- Tror du det? - Ja, ja.
De vokser utrolig hurtigt. Det vil du opdage.
Han sagde vel, at du var blevet bortført, ikke?
Af rumvæsener, ikke? Selvfølgelig gjorde han det.
Han er en værre bisse. Men nu er han jo også hybrid.
Og når mor hjælper til med at øge fertiliteten...
Han ved, hvordan han skal håndtere ting, der skal blive til små...
...nøgne belønninger.
Tænk engang... Hvis det lykkes os at frembringe en kvindelig hybrid.
Jeg kan ikke engang forestille mig, hvad der ville ske.
"En ny race", siger mor. "Det var din fars drøm."
Det er der, problemet ligger. Alle er optaget af deres drømme.
Man skal være forsigtig. Være forsigtig med, hvad man ønsker sig.
Går det i opfyldelse, og ikke er som ønsket, så er man færdig.
Man er færdig, og hvad så?
Der er ingen vej tilbage. Punktum slut.
Man bliver jo helt knust.
De bliver værre end menneskene, og de er slemme nok i forvejen.
Synes du ikke?
Hvordan kan nogen tro, at rumvæsenerne kommer tilbage?
Hvad tror de, der er at udforske i dette hjørne af galaksen -
- som er befolket af en uduelig -
- elendig, selvisk, patetisk art.
Forstår du, hvad jeg mener? Gør du?
Du forstår mig godt, ikke?
Du må ikke stjæle. Du må ikke bære falsk vidnesbyrd mod din næste.
Du må ikke begære din næstes hustru.
Ikke deres røv, deres huse, deres køer.
Du må ikke slå ihjel! Hvad fanden er nu det?
Herregud! Du må have været bortrejst og ladet underbosserne bestemme.
Det var os, de skabte. Og de anvendte alt det lort, de kunne finde deroppe.
Det er i os. For helvede da!
Åh, herregud! Forbandede mennesker. De er sgu de værste.
Det er kun et spørgsmål om tid.
Et dumt rænkespil.
Undskyld. Det var ikke min mening at råbe sådan.
Det var ikke ondt ment. Okay. Det hele skal nok gå.
Vi sørger for, at du kommer hjem. Vær ikke urolig. Okay?
Okay. Godt.
Vær dog forsigtige... For pokker.
- Ingen spor af Sam, sir. - Han gemmer sig sikkert.
Hjælp! Hjælp!
Hvad helvede?
Rolig... Der sker ikke noget.
Hvad er der sket med dig, lille frøken? Var det bjørnene?
Du er i sikkerhed nu. Se på mig. Der sker ikke noget.
Sæt hende ind i bilen og giv hende noget beroligende.
Hvad fanden sker der? Er du ikke færdig med dokumentaren?
Jo... Nej, jeg arbejder på en opfølger, så det er jeg vel ikke.
Jeg ved ikke, hvad der er sket. Jeg så hende løbe væk fra kasernen.
- Hvad er der sket med hende? - Aner det ikke. Hun er helt vanvittig.
Hun talte om en bortførelse og om en kvinde i sygeplejerskeuniform.
- Hun er gak-gak. - Så du Joe der?
- Når man taler om fanden. - Vent i bilen, fjols.
Jeg vil gerne hør, hvilken vild historie han vil fortælle...
- Jeg er meget ked af det. - Er du?
Hvad pokker er der sket? Kan ingen sige, hvad der foregår?
En betjent er slået ihjel. Og nu dukker en totalt forvirret pige op.
Hun fabler om en bortførelse. Hvorfor har du ikke ringet?
- Er jeg den eneste normale her? - Jeg er ked af det.
- Det har du allerede sagt. - Gutterne blev lidt for...
Herregud.
Du har fået noget at se til. Kom nu i sving.
Ja, det må jeg hellere.
Du må have mig undskyldt.
Kom og find mig.
Skiderik!
Hallo!